Легковик “Балтика” Віталій Васюченко зробив ще 40 років тому. Інженеру допомагали сини Юрій та Аркадій, що виявили неабияку цікавість до батькового хобі. П’ять років знадобилося витратити винахіднику на пошук необхідних деталей і власне збирання конструкції.
Два роки тому Галина Аркадіївна Васюченко вирішила, що раритет, який 12 років припадав пилом у гаражі, має слугувати людям, і вирішила передати унікальний експонат до музею.
![](https://odinfakt.com/wp-content/uploads/2023/04/avto1.jpg)
Відтоді як Віталія не стало, автівкою ніхто не цікавився і не зазирав до неї. А любителі історії автомобілебудування оглядатимуть цю унікальну річ залюбки. Тож Галина Аркадіївна зв’язалася телефоном із власником автомузею Михайлом Прудниковим і домовилася про поповнення експозиції “Машини часу”.
Інші винаходи раціоналізатора
Створення “Балтики” – не єдине досягнення працівника заводу шахтної автоматики. В арсеналі винахідника залишилися три медалі від ВДНГ за різні досягнення в інженерній сфері.
![](https://odinfakt.com/wp-content/uploads/2023/04/avto2.jpeg)
![](https://odinfakt.com/wp-content/uploads/2023/04/avto2.jpeg)
Якось Віталій за безцінь придбав старенький поіржавілий ГАЗ-21. Від цієї “Волги” майстер запозичив мотор і раму. А решту запчастин зробив власними руками. Вдова пригадує, що кузов чоловік склеїв зі склотканини, додаючи епоксидну смолу. Решітку радіатора довелося випилювати лобзиком. Задні фари було виготовлено майстром із пластику. А на передні пішли готові – від “Москвича”. Схему електропроводки накреслив і втілив у життя теж сам.
Салон – справа вмілих рук Васюченка. З дерева горіха зробив панель для приладів й кермо. На сидіння пішов старий диван, який Віталій обшив штучною шкірою, а згодом додав саморобні чохли. Коли хотів зареєструвати диво-авто в ДАІ, саморобне кермо відхилили і змусили автолюбителя придбати магазинний варіант.